PETETUD
1864, Virginia. Kodusõja 3. aasta
Lenda aga.
Kas sa pelgad?
Ei.
Jah.
Mina samuti.
Kas saate üldse kõndida?
Üritan, kui on kuskile minna.
Teisele poole metsa jääb Farnsworthi kool.
Prl Martha Farnsworthi tütarlaste seminar.
On seal ka mehi?
Veel neli õpilast, õpetaja ja prl Farnsworth.
Orjad lahkusid. Jänkid pole küll teretulnud, aga...
seal on ikka parem kui siin. - Tõsi ta on.
Võtan kutse vastu. Kas aitaksid mind?
Oota pisut. Pean hinge tõmbama. - Jah, sir.
Aita.
Te olete raskem kui mu vend.
Kus ta praegu on?
Hukkus Tennessees.
Meie tegu see polnud. Mina pole Tennessees käinud.
Mis su nimi on? - Amelia Dabney.
Mina olen McBurney.
Kapral John McBurney.
Väga meeldiv, kapral.
Kuhu me nüüd lähemegi? - Prl Farnsworthi tütarlaste seminari.
Kus on ainult viis õpilast?
Teised tüdrukud läksid koju, aga prl Martha ei sulgenud kooli.
Meil lihtsalt pole kuskile mujale minna.
Minu kodu asub Georgias, aga ema otsustas, et mul on parem
mõneks ajaks Virginiasse jääda, sest teie kindral Sherman on juba Atlanta lähistel...
Kas olete väejooksik?
Ma tulin rügemendiga New Yorgist.
Meid rünnati.
Ma kukkusin ja...
Kõik lahvatas leekidesse.
Tahate tagasi minna? Ehk juhatan teed?
Praegu mitte.
Vahest siis, kui jalg enam ei veritse.
Farnsworthi seminar
Ja nüüd verb "olema".
Prl Emily.
Prl Martha!
Marie, tule kaasa.
Appi!
Prl Martha!
Amy! - Appi!
Mis juhtus? On sinuga kõik hästi?
Kuidas tema siia sai? - Ma ei saanud teda üksi metsa surema jätta.
Sa ju tead, et nii kaugele ei tohi minna! - On ta surnud?
Ei.
Veel mitte.
Kähku, viime ta verandale.
Tõstame teda. Edwina, haara õlast.
Jah, prl Martha. - Tüdrukud!
Viime ta verandale. Rutem! Kähku!
Kõik peavad abistama. Haarake jalgadest.
Üks... kaks... kolm...
Ta võib ohtlik olla, prl Martha. - Tõstke teda.
66. New Yorgi rügement. Olen rõõmuga teie vang.
Tõeline sinimagu!
Nad võtavad vägisi iga Lõuna naist... - Jäta rumalused, Jane!
See on tõsi.
Näost polnud aru saada, et ta on jänki, mis?
Amy, lippa tuppa, too sinine kalts ja seo värava külge.
Patrull teab siis, et tabasime elusa jänki.
Miks sa ei hõiganud? Sa pidid nägema, et nad tulid üle põllu!
Vabandust. Unustasin, et on minu vahikord. - Seda ei tohi unustada.
Muidu on Uniooni varganäod meil aias! Sedasi jäime suuremastjaost kanadest ilma.
Hüva.
Marie, mine sinna üles. Hõika, kui näed mõnda meie sõdurit.
Jah, prl. - Me peaks tema haava pesema.
Jah. Ja selle kinni õmblema.
Amy, ma ju käskisin sinise kaltsu värava külge siduda.
Sellise verekaotusega ootaks teda teel surm. - Kas see poleks kristlik tegu?
Jah. Jah, sul on õigus.
Oleks tõesti. Ta ei jääks ilmaski ellu.
Ootame, kuni ta on paremas seisus, enne kui ta ära viiakse. Toome ta sisse.
Laske käia. Emily, aja vesi keema.
Ja lappe on tarvis. Nii palju kui vähegi võimalik.
Alicia, Jane, otsige lappe ja tooge muusikatuppa.
Kuulete? - Jah.
Prl Edwina. - Uks kinni, tüdrukud.
Kääre on tarvis. - Jah, prl Martha.
Olge lahke.
Lappe on veel vaja. - Jah, prl Martha.
Siin on küllalt metalli, et hobust rautada.
Sain vist suurema osa kätte.
Nüüd on nõela tarvis. Too nõela ja niiti.
Tule eest. - Jäta.
Kuuled, mida nad räägivad? - Ei. - Tasa.
Edwina, too vett.
Ma kasin ta puhtaks. - Jah, prl Martha.
Seda ma arvasingi.
Kas ta sureb? - Täna küll mitte. Ei.
Mis edasi saab?
Me anname ta mõistagi patrullile välja.
Teil pole aga tarvis siin passida.
Ega toa vahet hiilida. On selge? - Muide, tema nimi on kapral John McBurney.
Ta ei jää siia nii kauaks, et tema nimi meile korda läheks.
Kõigil on pead laiali otsas, nii et õppimine jääb tänaseks katki.
Meil on vaja palju parandustöid teha.
Väga hea!
Õmblustuppa. - Tulge, tüdrukud.
Ma ei jää siia kauaks, Amy.
Vaadake, et pisted oleks sirged.
Jane, sinuga on ju samad lood nagu meiega. Sa ei lähe ära, sest pole kuskile minna.
On küll!
Mu isa teenib kindral Lee juures, ja kui ma tahan,
viivad sõdurid mind otsemaid tema juurde.
Ainult et keegi ei tea, kuhu siis. - Kenasti ühesugused pisted.
Ema kirjutas Charlestonist, et blokaad oli hirmus.
Siin saavat ma paremini süüa kui kodus. - Tõsi.
Sa poleks tohtinud jänkit siia tuua.
Nõus.
Küllap ta on nuhk, kes toob sinimaod siia meie aeda rüüstama.
Vaevalt, prl Jane. - Prl Edwina, kas te ei pelga seda sinimagu?
Ei.
Ja nii on inetu teda kutsuda.
Tal on nimi -
kapral John McBurney.
John...
Vaatame üle. - Kas ma teen seda õigesti?
Jah, aga pisted võiks tihedamad olla.
Hüva.
Meie poisid, prl Martha. Nad mööduvad siit.
Kas me ei võiks neid tervitama minna? - Ei. Nad ei tohi teid näha, tüdrukud.
Neil on vist vangid... - Minge üles! Kohe!
Mis seal sünnib? - Ma ei näe.
Mis uudist? - Viime need jänkid vanglasse kärvama.
Tere õhtust, kapten. - Õhtust.
Kas prl Martha räägib neile temast?
Olete siin üksi? - Mõni hing on veel.
Kas ta ütleb kaptenile? - Ma ei saa aru.
Olgu. Vaadake ette.
Paljud jänkid jäid oma üksustest maha. Hulguvad metsas. Nad on meeleheitel.
On teil ehk mõned üleliigsed padrunid?
Mis kasu teil neist? - Isa jättis mulle revolvri.
Kindlam tunne oleks, kui saaksin kasutada. - Mõni padrun on vast üle küll.
Olge lahke. - Tänan. - Võtke heaks.
Ta annab prl Marthale midagi...
Kõike head.
Asume teele. - Nad lahkuvad.
Ta ei öelnud neile.
Mida sina siin teed? - Nägemiseni.
Ma lihtsalt rääkisin temaga omavahel. - Las ta puhkab.
Ta pole mõni haavatud lind või põrnikas.
Palvetame nende eest, kelle oleme kaotanud.
Ja me palvetame, et meiega ei sünniks öösel halba.
Aamen.
Kas keegi sooviks veel midagi paluda?
Ma palvetan, et Issand aitaks haavatud sõduril jälle terveneda.
Me palvetame, et ta saaks terveks ja lahkuks peagi.
Kas ta jääb ellu? - Mine tea.
Loodetavasti pole teda öösel kosta. Ta tuleb teid noolima. Te ju teate.
Marie, jäta. - Nüüd vaikselt oma tubadesse, tüdrukud.
Hommikust.
Praegu on ju hommik, eks? - Kell on kuus.
Seda ma arvasin jah, kui kuulsin lõokesi lõõritamas.
Kas teile meeldivad linnud? - Väga.
Armastan kõike metsikut.
Metsikut ja vaba.
Minu arust on need ööbikud.
Võin oma kogust mõnda pesa näidata, tahate?
Suurima heameelega.
Ma nüüd lähen.
Prl Martha tuleb teid siduma. - Hüva. Tänan, kullake.
Aga mulle meeldivad herned.
Sul tuleb see päris hästi välja.
Kas saaksin herne?
Jah.
Pillasin maha.
Kas saaksin veel ühe?
Tere hommikust.
Hommikust.
Kuidas jänkil läheb?
Hästi, juba on parem.
Prl Edwina, kauaks ta muusikatuppa jääb? - Kuni tal palju parem hakkab.
Kuidas ma siis viiulit harjutan, kui ohtlik vaenlane on sealsamas?
Prl Jane. Palun.
Tere hommikust, tüdrukud.
Hommikust, prl Martha.
Amy, kas leidsid ka seeni, kui käisid sõdureid korjamas?
Jah, aga ma ei tea, kas need on söödavad.
Pärast vaatame üle, eks? - Jah.
Tundub, et sõduri siinviibimisel on mõju.
Mine tegele toimetuste ja õppimisega.
Kas me ei musitseerigi täna siin? - Ei. Mine raamatukokku.
Tere hommikust, kapral.
Hommikust.
Ma olen teil siin tohuvabohu tekitanud.
Jah. Mis siin salata.
Teie end juba tagasi ei hoia.
Põrutate otse välja, ja mulle see meeldib.
Kas tõesti?
Ja kas teie arust läheb mulle korda, mis teile meeldib või ei?
Minu arvamusest pole teil sooja ega külma. Ma ei ootagi teie heakskiitu.
Tõesti? Mida te siis ootate? - Ei midagi.
Te olete mulle küllalt andnud, ja ma olen tänulik.
Kas te ei pelga, et annan teid üles?
Ei, vaevalt.
Ma ei väida, et te seda ei tee, aga...
Minu tulevik võiks olla palju tumedam.
Parem olla juba vanglas kui surnud.
Ja seda ma teie abita ka muidu oleksin. - Mitte tingimata.
Kas jalg teeb valu?
Veidi.
Kuulu järgi oleks tuim tunne hullem. - Tõsi.
Meil on brändit, kui soovite.
Meele teeks küll heaks. - See poleks meeleheaks, vaid leevenduseks.
Jah. - Tuletan meelde, kapral McBurney, et te ei viibi siin meie külalisena.
Te olete täiesti soovimatu külastaja. Ja me ei paku teile meelelahutust.
Seda ma ei ootagi,
ehkki mind on lihtne lõbustada.
Mis lahti?
Tahtsin küsida, kas saan kuidagi aidata? - Ei. Ei kuidagi.
Sul on küllaga õppetööd ja toimetusi. - Tahtsin lihtsalt abistada.
Seda pole küll tarvis.
Ja prl Alicia, võid teistele öelda, et siia ei tohi tulla.
Jah, proua.
Te võite mind usaldada.
Ma ei tunne teid. - Kui mind tunneksite,
siis usaldaksite.
Te ei jää siia nii kauaks.
Proua?
Jah, kapral?
Ega siin juhtumisi tükki seepi ja habemenuga pole?
Vaatan, mida leidub.
Tänan.
Ära kunagi püüa öelda. Armastus, mis kunagi ei öelnud.
Kuna leebe.
Olge e-dega hoolikad.
Väga hea, prl Jane.
Kas otsa ka saab ometi? - Peaaegu. Veel viimane vagu.
Alicia!
Tahtsin selle juba eile tuua, sest te poleks pruukinud hommikut näha,
aga kuna olite teadvusetu, poleks te saanud seda ju lugeda.
Päris mõistlik. - Kas olete katoliiklane?
Mind ristiti.
Siin on teile palveraamat.
Tänan.
Mõtlesin, et tahate ehk surmasuus pihtida.
Usun, et jään siia ilma ikka kauemaks.
Kus on mu kombed? John Patrick McBurney.
Väga meeldiv, sir. Samad sõnad.
Üks hetk, preili. Kuhu nüüd minu pärlkõrvarõngastega?
Prl Edwina, ärge kärkige. Täna löövad kõik end üles.
Mitte minu ehetega.
Ma ju annan tagasi. Kui kaunis te ise täna hommikul olete.
Samuti puha üles löödud.
Ei sugugi. - Seda rinnanõela pole ma jõuludest näinud.
Tagasi tööle.
Oodake...
Ärge põgenege. Kas tahtsite midagi küsida?
Tänan.
Te oleks nendega otsekui auku kaevanud.
Kaevasingi.
Kesk lahingut, kui kuulid üle pea lendasid.
Esimese asjana tahtsin end maha matta.
Kui aga ei saanud, siis põgenesite? - Jah.
Jumala eest, nii oligi.
Vaprusega teie tegu just ei hiilga.
Võimalik, aga mul jagus nutti, vist. - Sest olete elus?
Ja nüüd kohtusin ma teiega.
Te isegi ei tunne mind.
Ma tean teie nime, prl Edwina Morrow.
Mida teile minust veel räägitud on?
Ei muud peale nime.
See on kaunis nimi.
Loodetavasti tüdrukud ei klatšinud.
Mis teil nende juttudest?
Ei midagi... Ma ei tahtnud... et minust jääks vale mulje.
Teile läheb korda, mida ma teist mõtlen.
Te olete siin võõras, muud midagi.
Ja ma ei taha, et teid viidaks eksiteele.
Te võiksite siis ise otsast alustada ja pisut endast rääkida.
Kust te pärit olete, prl Edwina Morrow?
Mu isakodu asub Richmondis.
Ma lahkusin Savannah'st pisikesena.
Elasime isa äride tõttu mitmetes kohtades.
Ja te ootate kallima naasmist, kui sõda saab läbi?
Mul pole sõjaväes kedagi.
Ja kuidas te siia sattusite?
Miks ma teile huvi pakun? - Tundub, et me kumbki ei leia siin asu.
Küllap olete loomult iseseisev,
teised tüdrukud ei oska teile hinge pugeda.
Ja siis muidugi teie välimus.
Ma ei hooli sellest.
Teised aga küll.
Loodan, et andestate mulle, aga ma pole näinud nii õrna ilu nagu teil.
Öelge mulle üht.
Prl Morrow.
Pole midagi...
Kui saaksite ükskõik mida,
mida tahes te südames soovite, siis mis see oleks?
Mida tahes?
Jah. Mida tahes.
Et mind viidaks siit kaugele ära.
Kena päeva, kapral McBurney. - John.
Tulge minu juurde kõik, kes te olete vaevatud ja koormatud,
ja mina annan teile hingamise.
Võtke enda peale minu ike ja õppige minult, sest mina olen tasane ja südamelt alandlik
ja te leiate hingamise oma hingedele, sest minu ike on hea...
Tohin ma tualetti minna?
Kas oodata ei anna?
Olgu.
Sest minu ike on hea ja minu koorem on kerge.
Head õhtut, kapral.
Ma palun Jumala õnnistust meie vägedele. Ja et meie poisid naaseks eluga.
Jah.
Üks, kaks, kolm, neli,
viis, kuus, seitse, kaheksa...
Üks, kaks, kolm, neli,
viis, kuus, seitse, kaheksa...
Valmis? - Olgu.
Hästi.
Ära tee nii!
Ole hea, Henry.
Hea küll.
Tule siia.
Kapral McBurney andis ühe oma nööbi.
Prl Amy.
Õnnista meid ja neid ande,
mis me sinu rohkest armust vastu võtame, Jeesus Kristus, meie Issand.
Aamen.
Mulle tundub, et võiksime mõtteid vahetada kpr McBurney ootamatust siinviibimisest...
Kuni tema jalg mõistagi paraneb.
Ja arutada, kuidas olla kaastundlikumad ning mida võiks tema kohalolu õpetada.
Mida te sellest arvate?
Prl Alicia, mida me oleme tema siinviibimisest õppinud?
Teda nähes meenub ehk meile, et peale õppetundide on maailmas ka muud.
Teie eas tuleb mõelda ainult õppimisele.
Nooruses hoolega õppides ootab meid rahulik ja õnnelik elu,
kui seisame silmitsi maailma peibutustega.
Kas pole nii?
Vihatud vaenlase siinviibimine tuletab meelde, et sõda käib ikka veel,
ja me peame ohvrid tooma ning palvetama.
Kui tohib mainida, siis sõõm värsket õhku mujalt maailmast
tuleb meile kõigile kasuks.
Kapral olevat palgasõdur, nii et ehk polegi ta päris vaenlane.
Mis on palgasõdur? - Sõjavägi maksab talle sõdimise eest.
Ta ei tee seda aadete nimel. - Me ei tea seda.
Tundub, et ta on looduslugu õppinud. Nii et tahan õppida loodusest võõrsil.
Ta paistab olevat kaastundlik inimene.
Tõesti või?
Minu meelest on ta mõistev.
Kas tõesti? Räägi meile sellest lähemalt, Edwina.
Pühendunud kristlastena palvetame pärast õhtueinet koos kapraliga.
Enne kui heidame puhkama. - Jah, prl Martha.
Kas läheme?
Kapral.
Kas ühinete meie õhtuse palvusega? - Jah.
Esmalt aga musitseerime pisut, kui see teid juhtumisi ei sega.
Ei sugugi. Kuulaksin muusikat rõõmuga.
Prl Jane?
Jah.
Prl Jane, te mängite imekaunilt.
Tõepoolest.
Jah.
Kas need võivad jänkid olla? - Ilmselt mitte. Vahest meie omad.
Edwina, oota tüdrukutega siin. Kui need on vaenlased, koputan kolm korda.
Me läheme metsa ja ootame seal. - Aga kapral?
Ta ei jaksa lahkuda. Tema jääb siia.
Tasa. Teie kõik.
Kas saan aidata, härrased?
Ehk on meie omad. - Loodetavasti.
Prl Edwina, mida me teeme? - Ärge muretsege.
Siiapoole.
Miks nad siin on?
Kas nad tulid kaprali pärast?
Võib-olla.
Vahest anname ta üles? - Kas nad tulevad? Mul on hirm.
Kõik on korras.
Nad on kahekesi. Meie omad. Andsin neile süüa. Nad on köögis.
Miks nad tulid? - Abi pakkuma.
Sõjavägi lahkub siitkandist. Ma pole neile veel kapralist rääkinud.
Aga võimalik, et palun ta kaasa võtta.
Ta ei saaks jalga vigastamata ratsutada.
Võiksin öelda, et ta on vigastatud. Pakkuda, et nad tuleks tagasi.
Aga sinna võib minna nädalaid. Või kuid.
Küllap tahaks nad ta kohe kaasa võtta. Kes teab, mis temaga siis juhtuks.
Ta lastaks maha. Jäetaks tee äärde surema.
Võiksin kaprali tervenemiseni siia jätta ja siis ta üksi oma teed saata.
Jah.
Peame ju ligimesearmastusele mõtlema. - Te räägite, nagu teda polekski siin.
Pole kindel, et ta on vaenlane. - Palun, prl Martha?
Ma luban kapral McBurneyl siia jääda, kuni tema jalg paraneb.
Kui keegi teist on vastu,
räägin temast kohe sõduritele, ja nemad otsustavad tema saatuse.
On keegi vastu?
Prl Jane?
Mis siis ikka,
ta jääb siia.
Asi on otsustatud.
Nüüd magama. Teie kõik.
Tüdrukud, minge nüüd.
Kas tohime sõdureid tervitada? - Ei, ei. Ma ei taha neid kiusatusse viia.
Lähme, tüdrukud. - Prl Edwina.
Oli see alles õhtu.
Tuleb tunnistada,
et mind nähes
sõnasid nad, et pole midagi hirmsamat ehmunud naisest püssiga.
Kui naasen, kas joote minuga brändit?
Suurima heameelega.
Kauaks ta siia jääb?
Prl Martha hakkab tema suhtes leebuma, ja kapralile meeldib siin.
Kust sina tead?
Ma olen temaga omavahel rääkinud.
Arvad, et kuna sina ta leidsid, on sul temaga mingi eriline suhe?
Sa oled lihtsalt armukade.
Küllap on see teile väga kurnav.
Ei saa öelda, et mul oleks kerge olnud.
Ma imetlen teie tugevust.
Tüdrukute nimel tugev olla on raske -
neil veab, et teiesugune neid kantseldab.
Ma püüan neile pakkuda seda, mis aitab praegusel ajal ellu jääda.
Nad astuvad kord teistsugusesse maailma, aga nad pole sellest aru saanud.
Nad ei tea, mis elu seal ootab.
Vahel olen ma nii läbi,
et kipun lausa surma ootama.
Kõik need kannatused on üle mõistuse. - Mõistusega ei saagi neid võtta.
Kas teil oli keegi enne sõda?
Oli...
Mul on kahju.
Kõik on nii palju kaotanud. - Minust oli argpükslik põgeneda,
aga sõda ei mõisteta enne, kui ise nähakse.
Küllap oli see kohutav.
Ma olin äsja Dublini laevalt tulnud.
Kaks kätt taskus.
Võtsin 300 dollari eest teise mehe koha.
Või nii...
Me kõik oleme teinud midagi tavatut.
Me hoolitseme, et jõuaksite koju.
Tänan seltskonna eest, kapral.
Vabandust, aga te peate puhkama.
Head ööd. Kena õhtut.
Kena õhtut, kapral.
Õnnestubki!
Prl Martha! Prl Martha, tulge vaatama!
Mis on?
Ettevaatust. Ärge toetuge haigele jalale.
Jah.
Ma ei kiirustaks paranemist takka, aga kui tahate riskida...
Kapral, palun.
Ärge komistage.
Kas aitaksid mind välja, prl Amy? - Jah, muidugi.
Tere päevast, kapral. - Tüdrukud.
Sinu kord on köögiviljaaias rühmata. - Jah.
Ma aitan kapralit, nagu näete.
Me võiks sind välja vahetada. - Ei, küllalt.
Mina otsustan, kelle abi on tarvis. Minge, tüdrukud.
Jah.
Mulle meenub meie esmane kohtumine.
Teie roosid vajavad kärpimist, hekid on hirmsas seisukorras.
Lilleaed vajab hooldamist. Alustan homme.
Ei mingil juhul.
On teil ka palju aianduskogemust, kapral? - Pisut küll.
Kui teil on aianduse peale annet,
ehk abistate siis, kui olete tervenenud.
Suurima rõõmuga.
Tule. Meid ootavad toimetused, prl Amy.
Veidi vett, kui soovite. - Rõõmuga. Tänan, mu piiga.
Prl Martha käskis õppimisega tegeleda, aga vastasin, et te vajate mu abi.
Jah, et ma ei tatsaks linnupesade otsas.
Lisaks pakud ka seltsi.
Ära teistele räägi, aga sina oled siin mu parim sõber.
Jah? - Jah, muidugi.
Sinuta passiksin ikka seal puu all.
Tänan, mileedi.
Ära mõtlegi meid kaprali ees sarjata. - Miks ma peaksin?
Kapral.
Kuidas teie jalg on?
Vahel lööb valusähvaka sisse.
Arvata võib jah.
Mina ei soovitanud nii vara kõndida.
Jah. - Siiski on kena, et tahate tegus olla.
Kas tohib vaadata? - Jah.
Õmblused on kenad.
Haav paraneb hästi.
Millal ma päris terveks saan?
Mõni arvaks, et juba oletegi.
Sõjaväekirurgid saadaks teid juba tagasi ametipostile.
Te siis tahate, et lahkuksin? - Seda ma ei öelnud.
Muidugi mitte. Te poleks nii otsekohene. - Olen küll ja veel, kapral McBurney.
Muuseas, jalg paraneb piisavalt, et saaksite nädala lõpuks lahkuda.
Juba mõne päeva pärast. - Jah.
Kuhu mul minna?
See on juba teie asi, kapral.
Olen aga kindel, et võite omasid leida Richmondi peateelt.
Teie aed nõuab pidevat hoolitsemist.
Teil on vaja täiskohaga aednikku.
Võimalik.
Aga praegusel ajal tuleb ilma läbi ajada.
Kahju, et ma ei saanud jääda abituks.
Millal?
Ma ei tea täpselt, aga ta palus kapralil lahkuda.
Peame tema olemise meeldivaks tegema, et ta ei mõtleks lahkumisele.
Teeme ettepaneku, et kapral sööks koos meiega õhtust.
Jah, küllap tunneb ta einetades end üksikuna.
Näitame talle ehtsat Lõuna külalislahkust.
Prl Edwina Morrow.
Ma igatsesin teie järele.
Kas tõesti?
Jah.
Te ei tea, kui armas te olete.
Prl Farnsworthi arust peaksin teele asuma.
Ma ei taha, et lahkuksite. - Ma ei soovigi lahkuda.
Ma armastan teid, Edwina.
Palun ärge öelge nii, kui ei mõtle tõsiselt.
Mõtlen.
Juba meie esimesest jutuajamisest peale. Kartsin, et kui kõnelen, hakkate tõrjuma.
Ütlen seda, sest aeg saab otsa. See võib olla mu viimane võimalus.
Ma tean, et pole teile küllalt hea, Edwina.
Pole tõsi. - On.
Teil pole endasse usku, et seda märgata.
Ma olen sõjast tüdinenud.
Tahan Läänt näha.
Kui jõuaksite Richmondi, saaks mu isa teid aidata.
Tulge minuga.
Kapral?
Prl Martha kutsub teid meiega õhtustama.
Kas kuulsid? Prl Martha kutsus kaprali õhtusöögile.
Said valmis? - Peaaegu.
Prl Alicia, liiga palju koort.
Aitab kihistamisest.
Kombed.
Küll see kleit sobib hästi, prl Edwina. - Tänan.
Siin oleks teisigi võluvaid õlgu, kui meil lubataks sääraseid kleite kanda.
Ma ei väida, et see on sobilik tütarlaste kooli,
aga prl Edwina on harjunud linnaeluga, kus on teised tõekspidamised.
Vahetame õige teemat,
ja prl Edwina tõmbab salli õlule.
Jah.
Nii jäävad oletused olemata.
Ma pole tükk aega nii hästi einetanud. Tänan teid.
Võtke heaks.
Prl Alicia küpsetas piruka.
Loodetavasti meeldib teile õunapirukas. - Keele viib alla. Minu lemmik.
Kas see on minu retsept, Alicia?
Jah.
Mina korjasin õunad. - Imemaitsvad.
Õunapirukas on ka minu lemmik. - Tõesti?
Õnneks jagub meil aia jaoks vett.
Jah.
Vahest veidi muusikat?
Imeilus pala, Jane.
Jah? Pidasin seda üpris romantiliseks...
Üsnagi.
Preili, kas tohin teid tantsule paluda?
Keeruta.
Oota, oota.
Prl Morrow.
Ma pole saanud teile öelda,
kui rabav te täna õhtul olete.
Tänan.
Tohin ma täna öösel teie juurde tulla?
Kas sooviksite digestiivi, kapral?
Jah.
Milline imeline õhtu. - On tõesti.
Muusika on kena. - Jah, on küll.
Mu isal oli omal ajal uhke veinikelder. Meil toimus palju koosviibimisi.
Siia tuldi lähedalt ja kaugelt. - Küllap oli see suurepärane.
Jah. Oli tõesti.
Tõllad seisid kõik reas...
Palju-palju kauneid tualette. Mehed nägusates piduriietes.
Elegantsed dineed ja ballid.
Teie terviseks, prl Martha.
Te olete küll vapraim naine, keda tean.
Ei.
Ei. Kogu see vaprus tähendab...
et tuleb tegutseda siis, kui tarvis.
Öelge mulle, kapral. - Jah.
Kas sõda saab varsti läbi? - Vägagi.
Varem, kui lõunaosariiklased tunnistavad.
Ma tean...
Ja teil oleks siin abikätt tarvis.
Mehe kätt.
Väga kena, prl Jane.
Tüdrukud.
Koguneme õhtuseks palvuseks.
Armas Issand,
kaitse meie kooli ja ka meie vapraid sõjaväelasi...
Ja et hoolitseksime kpr McBurney eest, kui ta lahkub...
Jah. Jah, prl Amy.
Kaprali siinviibimine on õpetanud,
et üksik vaenlane pole selline, nagu uskusime.
Langetame pea ja mõtiskleme.
Head ööd, prl Edwina.
Head ööd, kapral.
Head ööd.
Palun! Lõpeta!
Vaikust, tüdrukud!
Te peate puhkama. - Tõsi.
Head ööd. Tänan külalislahkuse eest. - Head ööd, kapral.
Mine magama.
John...
Edwina...
Kullake... Oodake.
Edwina, palun...
Ei. - Armas Edwina...
Palun. - Ei! Ei!
Kas ta on surnud?
Too nööri! Verejooks tuleb peatada. Rutem!
Mis juhtus? - Ma sain hirmsa vapustuse. Ma ei suutnud toastki välja tulla.
Kohutav, kuidas ta sisse tormas. Edwina tuli üles ja hakkas talle vastu.
Me peame ta lauale tõstma.
Kuulsite. Rutem.
Ma ei teinud midagi... - Tõstke!
Aidake! Aidake teda liigutada!
Tasa. Olge tasa. - Mida te teete?
Aitab. Minge oma tubadesse. Rutem! Minge kohe tubadesse.
Minge!
Me peame jala eemaldama.
Mida? - Jalg on rängalt murdunud.
Parandada ei saa, ma pole kirurg. - Ei!
Tal on suur verekaotus.
Palun... - Tema jalg kärbub hommikuks.
Mida ma pean tegema? Laskma tal surra? - Ei! Ei!
Edwina, vaata mulle otsa! Too kaltse. Ja kloroformi.
Mine suitsutamistarre. Too kohe saag! Kohe!
Rutem. Kähku! Kiiresti! Ta kaotab verd!
Edwina...
too anatoomiaõpik.
Hing ootab, ja ma loodan tema sõna peale.
Mu hing ootab Issandat enam kui valvurid hommikut...
Issand! Mida te minuga tegite?
Jeesuke! - Ma tahtsin teiega mitu päeva rääkida.
Te ei tea, kui kahju mul on! - Kahju? Te võinuks teda takistada!
Miks te ei takistanud? - Ma ei saanud...
Seal ta ongi!
Lihunik ise! - Me päästsime teie elu.
Valikut polnud.
Polnud valikut või tahtsite mind karistada, sest ma ei tulnud teie tuppa!
See oli õnnetus, ta päästis teie elu. - Te olete hullem kui tema!
Teie salasepitsus? Nüüd olen teie armul!
John, palun... - Eemale!
Tooge midagi valu vastu! - Toome pudeli.
Te ei öelnud, et siin on hullud koos.
Prl Martha, mida me teeme?
Marie ütles, et Uniooni väed lähenevad.
Kui laseme tal minna, liitub ta nendega. Kapral räägiks neile aiast ja lehmast.
Ta juhataks nad siia... - Just.
Kättemaksuhimus lirvad!
Kuidas teiega on?
Ma püüdsin prl Martha kahtlusi hajutada...
Ma muretsesin teie pärast.
Te olete peagi jälle tugev... - Pidage suu.
Kas toon teile midagi?
Tooge võti.
Ta saaks teada, kui see läheks kaotsi. Mul tuleks sellest pahandusi.
Tooge see mulle.
Väärtasjade sahtlis võib teinegi võti olla.
Tooge mulle võti.
Olgu.
Hea küll.
Kes seal on?
Jane.
Jane,
avage korraks uks, olge nii hea.
Palun.
Jane, kuhu te lähete?
Kõigest aeda, kapral.
Mängige mulle üht lugu, olge nii pai?
Kas teeksite seda? Üht oma kaunist lugu.
Kaunist nagu teiegi... - Palun.
Ma pole tegelikult halb mees, Jane.
Kas saaksite teistele minu eest hea sõna kosta?
Võib-olla muutub kõik endiseks, enne kui...
Paluge, et prl Martha lubaks mul jääda.
Paistab, et ta lubabki. - Ei...
las ta ütleb, et olen teretulnud. Las ta räägib minuga ja lubab teilgi.
Kas hoolitseksite selle eest?
Jah, sir. - Tänan, Jane.
Ta võiks lihtsalt lahkuda.
Ootame ära, kuni Uniooni väed mööduvad. Meie omad löövad nad tagasi.
Prl Martha, mul on hirm. - Tean, kullake.
Ta ütles, et tapab mu, kui teen häält. - Ole tasa.
Palun. Me peame olema tugevad.
Kapral ei teinud talle viga. Ta ei saanud ju viga, mis?
Kapral kavatses viga teha.
Me ei tea tema kavatsusi... - Jäta.
Ta ei tahtnud kellelegi liiga teha. - Võimalik, aga kindel ei saa olla.
Pole midagi... - Vaata aga.
Mida armsad Lõuna näitsikud täna õpivad?
Kastreerimiskunsti? - Miks te ei võiks lahkuda?
Toome teie asjad ja võite minna. - Ah et nüüd võin minna?
Ainult et ilma jalata! Minu riietamisest sai villand?
Ma lahkun siis, kui aga tahan. Nüüdsest muutub siin kõik!
Kohe kuulete, mis saab edasi. Teate, miks Edwina mind tõukas?
Või miks prl Martha mul jala otsast lõikas!
Sest ma ei läinud tema tuppa! Ega Edwina juurde!
Ei, ei, neile see ei meeldinud! - Aitab. - Seda otsustan mina!
Palun ärge karjuge, kapral McBurney. Te hirmutate Henryt.
Amy... - Hoidke eemale!
Prl Martha, mida me küll teeme?
Pole midagi. Kõik saab korda.
Võta sinine kalts. Mine värava juurde.
Teeskle, et korjad pähkleid, seo kalts värava külge ja tule tagasi.
Kas saad hakkama? - Jah, prl Martha.
Jah. Väga hea. Tee ruttu.
Mida sa siin teed, prl Amy?
Minge tuppa ja püsige seal.
Appi.
Jätke mind rahule! - Mida prl Martha ütles?
Eemale! - Miks te kõik mind ahvatlete?
Prl Martha! - Amy!
Te saadate enda asemel väikese tüdruku? - Kapral McBurney, palun.
Pole midagi.
Tulge meiega tuppa.
Meil on keldris veel burbooni.
Minge ja istuge. Istuge.
Istuge, teie kõik.
Amy, pidasin meid sõpradeks.
Ma ei tahtnud kellelegi halba teha.
Vaadake, mida te minuga tegite.
Pigem olen surnud, kui jalata mees, kes liipab ringi.
Miks te mind ei tapnud, kui oli võimalus?
Ma näen teie pilgus vastikust ja haletsust.
Ma pole enam meeski!
Ma usaldasin teie lahkust, aga te kasutasite mind ära ja sandistasite.
Mulle aitab teie õelustükkidest.
Mul on salves veel kuus padrunit, ja järgmine, kes midagi üritab -
saab kuuli kerre, jumala eest!
Kuulete?
Järgmine kuul on ühele teist!
Edwina...
Mida te teete? Ei...
Laske lahti!
Mida te tahate?
Kuidas te lubate neil kahekesi jääda?
Alicia, las ma mõtlen. - Ma teadsin, et tõid ta siia asjata, Amy.
Ta tegi seda heast südamest.
Ma püüan mõelda. Me peame temast vabanema.
Siin on ohtlik, kuni kapral on majas.
Kas me ei saaks teda tagasi metsa viia?
Ei, see oleks liiga riskantne.
Vahest tõmbame oksa?
Jõhkrus pole küll lahendus. - Nii ei saa see ju ometi jätkuda.
Tean, sestap peangi mõtlema. Püüan midagi välja nuputada.
Ma võin öelda, et ta pole teretulnud... - Seda sa küll ei tee.
Rumalus on arvata, et ta kuulab... - Tüdrukud, palun!
Vahest kutsute abi? - Ma ei saa teid kapraliga siia jätta.
Talle maitsesid seened.
Kapralile maitsesid meie seened.
Aga kui Amy korjaks selliseid...
teatavaid seeni just tema jaoks?
Saaksid sa seda teha, Amy?
Kas otsiksid selliseid seeni?
Sa peaksid väga tasa olema.
Kiirelt majast välja hiilima.
Jah?
Jah, prl Martha. - Ta ei tohi sind näha.
Me valmistame talle kena õhtusöögi.
Kutsume ta ärasaatmispeole.
Teeme suitsusinki ja kukleid,
hautame seeni või ja veiniga.
Lubage mul.
Tänan. - Võtke heaks.
Tere õhtust. - Tere õhtust.
Tüdrukud.
Kapral McBurney,
teadke, et me ei pea viha.
Me valmistasime selle eine, et tähistada teie peatset teeleasumist.
Tänan, et mu vihapurske andestasite.
Jätame selle. - Ka mina soovin teid kõige eest tänada.
Nii uhket einet polegi ma näinud.
Head isu.
Jah. - Oodake, oodake...
Me peame palve lugema.
Issand, õnnista seda toitu ja luba olla tänulik Sinu armu eest.
Aamen. - Aamen.
Palun klaas veini, Marie.
Tänan.
- Võtke heaks.
Prl Amy korjas täna seeni.
Kas sooviksite, kapral? - Tõepoolest. Need on imemaitsvad.
Tänan, prl Marie.
Prl Morrow?
Prl Edwina...
Teile ju ei meeldi seened.
Tõsi, ei meeldi tõesti.
Heakene küll siis.
Tänan.
Issand...
Prl Amy, korjasid seened ise?
Keele viivad alla.
Ma ei jää ju enam kauaks,
aga kuni olen veel siin,
tahan heastada
kõik kahetsusväärsed vahejuhtumid.
Prl Alicia,
rääkige meile, kuidas tikkimistöö edeneb?
Päris kenakesti.
Need roosid on imeilusad.
Blush Noisette on alati olnud üks mu lemmikuid.
John?
Hinge matab.
John?
Mis lahti?
Mis...
Mis lahti?
Prl Amy...
Pisted olgu sirged, nagu näitasin.
Edwina.
Jah, prl Martha.
Mitte nii tugevasti, prl Amy.
ESTONIAN